MÖRDARE RUTTNA I HELVETET
Teorin verkar vara att Ben Rifkin mobbade dig.
Du hade en kniv...
Vänta, mobbade han dig?
DETTA HAR HÄNT
Dr Vogel är en auktoritet på genetiskt ärvt beteende.
Tvivlar du på Jacobs oskuld?
Jag vill utreda Leonard Patz närmare och se hans akt.
Han var alltså medveten om sitt begynnande kändisskap.
Hej, kompis. Vem spelar du med?
Någon kille.
Det är därför du inte får vara på sociala medier.
- Allt sparas någonstans. - Jag vet.
- Så tänker du sluta? - Ja.
Jag tycker att vi bör tala ut. Inga fler hemligheter.
Din farfar... sitter i fängelse.
Vad gjorde han?
Han dödade en flicka.
EFTER EN ROMAN AV WILLIAM LANDAY
Kl. 05.58
KL. 05.59
- Jag ville ha den, bara. - Men varför ville du det?
Det var en cool kniv.
Åklagaren kommer att säga att du köpte den för att hämnas på Ben.
De kommer att använda det som motiv.
Men det var inte därför.
Din vän Derek verkar tycka annorlunda.
Varför tror du att Derek förknippade din kniv med det som hände Ben?
Jag vet inte.
Han kanske är mördaren och försöker skylla på mig.
- Vänta lite. - Vad?
- Jag säger det bara. - Det här är inget spel, Jacob.
Om du tror att Derek är inblandad
måste vi få veta varför.
Tror du att Derek har med mordet att göra?
Nej.
Du frågade varför han skyller på mig. Jag vet inte.
Har du sagt något till honom om att vilja skada Ben?
- Jag tror inte det. - Det är inget nej.
Kanske, men inte på ett sätt som betydde något.
Derek gillade honom inte heller, många gjorde inte det.
Var är kniven nu?
Andy, har du den?
Den var ett farligt vapen, så jag slängde den.
Jag gjorde vad alla föräldrar hade gjort.
Så kniven är borta?
Det här var långt innan Jacob var misstänkt.
Andy, jag anklagar dig inte för något.
Jag försöker förstå vad som hände.
Javisst. Ledsen, men den är borta.
Hade du med den till skolan dagen då Ben mördades?
Nej.
Hade du med den i parken på morgonen?
När du gick till skolan, gick du den vanliga vägen?
Ja.
Så platsen där Ben mördades
bara råkade vara längs vägen du brukar gå?
Jag antar det.
Jag har inte tänkt på det så.
Innan du såg Bens kropp, såg eller hörde du något ovanligt?
Är du säker?
Jag bara gick, och...
...där låg han,
nere i branten
bland löven.
Torra löv eller våta löv?
Våta.
Så du såg hans kropp på marken. Vad gjorde du?
- Jag ropade hans namn... - Ben?
"Ben? Är du okej?"
Du kände igen honom direkt?
Ja.
I polisrapporten står det att du såg honom med ansiktet neråt,
huvudet längst ner i branten.
Om jag inte missförstår, men från den vinkeln
var inte det enda du såg undersidan på hans sneakers?
Nej, jag såg mer än så.
Och sedan?
Han rörde sig inte, så jag gick nerför slänten
för att se om han hade gjort illa sig.
Ropade du på hjälp?
Nej.
Tänkte du på att ringa 112?
Ja, men jag visste...
Jag visste inte vad som hänt först.
Jag trodde att det hade hänt en olycka,
att han hade ramlat eller något.
Ramlat över vad, exakt?
Jag vet inte, jag bara...
Om det var en olycka, ska man inte ringa 112?
Nej, det...
Du förvrider det.
Varför ringde du inte mig, bara?
Andy, snälla.
Jag trodde att jag skulle bestraffas eller något.
- Bestraffas? - Andy...
Vad hände sedan, Jacob?
Jag gick nerför slänten och satte mig ner intill honom.
Du gick ner på knä.
- Jag tror det. Ja. - Bland de våta löven?
- Eller jag kanske stod upp. - Du förblev stående?
Jag minns faktiskt inte.
Derek såg dig i skolan en stund senare.
Han sa att dina kläder såg rena ut.
Då stod jag väl.
Och sedan?
Jag rullade runt honom för att kolla hur det var med honom.
Hur rullade du runt honom? Med foten eller med händerna?
- Med händerna. - Fast du stod upp?
Jag böjde mig ner för att rulla runt honom.
Var det så ditt fingeravtryck hamnade på hans tröja?
Antagligen.
Så du tog tag i honom vid kragen.
Ja, så...
Det var då jag såg blodet och blev livrädd.
För med ansiktet uppåt syntes det nu att han hade blivit överfallen.
- Ja. - Var det mycket blod?
Ja.
Och din mobil blev kvar i fickan.
Jag blev rädd och tänkte att någon annan hittar honom ändå snart.
Du sa att du blev livrädd.
Ja.
När Derek såg dig senare på skolan
sa han att du var på bra humör.
Jag ville inte att han visste.
Varför inte? Han var väl din vän? Kände du inte att du kunde berätta...
Jag vet inte varför, men jag ville inte, okej?
- Du. - Vad?
Det är tydligt att hon inte tror mig.
Jacob, låt mig säga en sak. Det spelar ingen roll om jag tror dig.
Jag är din advokat, inte din mamma eller pappa.
Det är vad som verkligen hände.
Ingen säger något annat.
Visst. Tror du inte jag märker hur du ställer frågorna?
Hur ställer jag frågorna?
- Du försöker få mig att säga saker. - Med vilken fråga?
- Du vet vad jag menar. - Faktiskt inte.
På vilket sätt försöker jag få dig att säga saker?
Joanna, snälla. Du har förklarat dig.
Jag är ledsen att jag gör dig upprörd, men jag lovar dig
att vad vi gör här är ingenting jämfört med vad Logiudice kommer att göra
om du vittnar.
Din historia håller inte.
Jag vet inte varför, och kanske inte du heller.
Våra minnen är inte så pålitliga som vi tror,
speciellt under stress.
Om jag var jurymedlem skulle jag ifrågasätta den.
Det är sanningen.
Inte alla detaljerna, du rörde till det.
Okej.
Det är inte okej. Hon sa att juryn inte kommer att tro mig...
Det är därför du inte ska vittna.
Det är nog klokt.
Hur ska jag då berätta min historia?
Det är mitt jobb, inte ditt.
- Vad är då hans försvar? - Han behöver inget.
Vad?
Bevisbördan är åklagarens jobb.
Precis. Vi ska bara attackera dem
tills det inte finns något kvar.
Det är vårt försvar.
Vi ses igen nästa vecka, unge man.
Kan ni vänta i bilen?
Jag ska prata lite med Joanna.
Det är ett misstag.
Du tycker väl inte att han ska vittna?
Nej, självklart inte, men vi kan inte bara böja oss.
Juryer vill ha en historia och vi måste ge dem en bättre sådan.
Jag håller med, men bevisen pekar bara åt ett håll nu.
Ledsen, jag talar till dig som jurister emellan.
Kniven de hittade i parken...
Du såg den kriminaltekniska rapporten. Den matchar inte.
Han gjorde det inte, Joanna.
Jag vet att hans historia suger, men han är ett barn.
De blir förvirrade, och säger dumma saker.
Jag vet.
Han är oskyldig.
Vi ska ta honom igenom det, jag lovar,
men när du säger att vi ska ge juryn en bättre historia...
Den historien är Leonard Patz.
Inget kopplar honom till mordet.
För att ingen har tagit sig tid att undersöka det.
Jag vet att det finns något, och jag ger inte upp förrän jag har det.
Gå fram försiktigt bara, okej?
Okej.
Jag glömde att säga att jag fick ett meddelande från en Globe-reporter.
Jag tror att de är här och gör en artikel.
Om de kontaktar dig och Laurie, svara inte...
Nej, självklart.
All press är dålig press just nu.
Tack, Joanna.
Mrs Hazen bad mig komma.
De sa...
Kom in, Derek. Sätt dig bredvid din mamma.
DU BORDE HA DÖDAT DIG SJÄLV ISTÄLLET FÖR BEN
DU FÖRTJÄNAR ATT RUTTNA I FÄNGELSE! FRÅN EN RIKTIG FÖRÄLDER
MS AGNES MARTIN
Tillhör Mellanöstern Afrika eller Asien?
Jag tror att det är en del av båda.
Jag fattar inte varför vi måste göra det här varje kväll.
Äta?
Nej, sitta tillsammans och äta middag.
Det gjorde vi aldrig förut. Inte så här.
Vi gör det nu.
Det är som om vi försöker låtsas att vi är normala.
Är det så illa?
Ja, när det är fejkat.
Jacob, vad anser du att vi ska göra då?
Vi har aldrig varit i den här situationen förut.
Vad ska en förälder göra? Säg mig, och jag gör det.
Vill du äta hamburgare på Lee's med hela stan stirrande på oss?
Okej. Det gör vi.
- Raring. - Nej! Jag menar det.
Vi kanske gör fel,
beter oss som fängslade i vårt eget hem,
och smiter ut för enkla ärenden.
Säg mig vad jag ska göra, för jag har ingen aning längre. Okej?
Okej. Förlåt.
Jag borde inte ha sagt något.
Det är okej.
Vi kan beställa pizza imorgon.
Har ni hört om hipstern som brände munnen på en pizza?
Han åt den innan den ansågs cool.
Jag fick telegram från huvudkontoret idag.
Huvudkontoret? Vad är det?
En stor byggnad där generaler möts, men det är inte viktigt just nu.
De friade dig från alla anklagelser för vad som hände under räden.
- Är inte det goda nyheter? - Att du aldrig har sett den här.
Vi borde börja ha filmkväll eller något.
Jag är med.
På grund av mitt misstag återvände sex män aldrig från räden.
Sju. Löjtnant Zipp dog i morse.
Dr Sandler säger att du är ute om en vecka. Är det inte underbart?
Jag önskar jag kunde säga detsamma om George Zipp.
Ha tålamod, Ted. Ingen väntar sig att du kommer över det så fort.
Striker, vad sägs om en paus? Jag börjar bli trött.
Okej. Fem minuter.
Tack.
Jag har hittat en underbar lägenhet åt oss
med öppen spis och ett fint sovrum
med speglar i taket, och...
Rött läder! Vi kraschar!
Kapten Geline.
Han tror att han är en pilot som fortfarande strider i kriget.
Jag har hittat tunneln, Johnson!
MERIDEN MESSENGER
ALLA ARKIVERADE RAPPORTER GÄLLANDE WILLIAM JAMES BARBER
WILLIAM BARBER SKYLDIG TILL MORD
LOKAL MAN MÖRDAR UNG COLLEGESTUDENT
Jag hänvisar till dokumenten Exhibit 12.
Den 30 maj förra året
mottog Meriden Messenger ett mejl via webbsidan
som begärde alla rapporter angående William James Barber,
en boende där mellan december 1986 och januari 1988.
Kopior skickades till en ms Agnes Martin.
- Känner du igen adressen? - Det är vår hemadress.
Vem är Agnes Martin?
Hon är konstnär, målar abstrakt. Laurie läste konsthistoria.
En pseudonym, alltså.
Var du medveten om att hon hade gjort det?
Inte då. Nej.
Varför tror du att hon gjorde det?
Hon var väl inte mycket online. Det var ingen stor nyhet när det skedde.
Vad var ingen stor nyhet?
Mordet.
Kan du vara lite mer specifik?
Mordet som min far begick.
Och våldtäkten. Han våldtog väl också det nittonåriga offret?
Ja.
Är det sant att din fru inte visste om din fars historia
- förrän Jacob anhölls? - Ja.
Hon visste inte ens att han fanns.
Det måste ha kommit som en chock.
Hon tog det med lugn. Vi hade större problem.
Men ändå, att få veta att ens mans far är en...
Vad hade han för öknamn? Det står i några av artiklarna.
Bloody Billy.
Just det. Bloody Billy Barber.
Hej, Billy.
Hur är det, Andy?
Vad är det? Är du rädd för mig?
- Billy, sluta. - Se på mig.
- Du skrämmer honom. - Håll käften.
Se på mig, sa jag.
Är du rädd för mig? Va?
Han är blyg, okej?
- Se på mig. - Sluta.
- Är du rädd för mig, Andy? - Sluta.
- Se på din far. - Nu går vi.
- Sluta, Billy! - Se på mig, nu!
Andy?
Ja?
Finns det någon enda liten del av dig...
...som tror att han kan ha gjort det?
Självklart inte.
- Mrs McGrath? - Vem är det som frågar?
Jag företräder Jacob Barber, och vill tala med er son, Matthew.
Jacob vem?
Mordet i Cold Spring Park.
Just det. Pojken. Är du hans advokat?
Hans far, faktiskt.
Det menar du inte.
Är Matthew här?
Ja. Vad har han med det att göra?
Inte han. Leonard Patz.
Okej.
Katten heter Amelia. Försök inte klappa henne.
Matt!
Han är där inne med sin tjej och gör Gud vet vad.
De jävla ungarna.
Det behöver jag väl inte säga till dig, med tanke på...
Matt!
Hur fick du våra namn?
Jag trodde att sexualbrottsoffer var konfidentiella.
Jag har jobbat med distriktsåklagaren.
Jag försöker bara få information om Leonard Patz.
Du vet väl vad han gjorde mot Matt?
- Han tog honom på könsorganen på bibblan. - Just det.
- Matt! - Vad?
Jag ropar på dig!
Det är en man här som vill prata med dig.
- Är du Matthew McGrath? - Ja. Vem är du?
Vänta. Jag har sett dig på tv.
De tror att hans son dödade killen på Archer.
Jag vill bara ha information om Leonard Patz.
Du och jag kanske kan prata enskilt.
Vem har sagt att jag vill prata med dig alls?
- Matthew. - Håll tyst, mamma.
Alltså, jag vet inget om det.
Vad du än har hört stämmer inte.
Okej.
Tror du att Patz mördade killen i parken?
Jag vet inte. Gör du?
Jag sa ju att jag inte vill prata med dig.
Jag ska vara tydlig, Matt.
Jag struntar i vad du vill.
Jag läste det du sa till polisen, och det håller inte.
Med tanke på hur de la ner fallet, så köpte de det nog inte heller.
Du sa att Patz kom fram till dig på bibblan och snackade med dig i en timme,
följde efter dig på toa och tog dig på ballen,
och sedan gick, stämmer det?
Ja, och?
Ska jag tro att en registrerad sexualförbrytare på villkorlig frigivning
riskerar tio års fängelse genom att ta på en unge
som inte skulle tveka att slå skiten ur honom?
Kom igen. Det håller inte.
Det enda som var svårare att tro var att du var på ett bibliotek.
Vad är din koppling till Patz? Är du hans langare? Älskare?
Dra åt helvete.
Sa Patz något om att ha varit i parken på morgonen för mordet?
Titta inte på henne, utan på mig.
Om du vet något om fallet mot min son
måste du säga det. Nu.
Mamma, få honom att gå härifrån.
- Min sons liv hänger på en tråd, Matt. - Du måste gå härifrån.
- Jag vet för fan ingenting. - Hans liv hänger på en tråd. Hör du mig?
- Gå till ditt rum. - Min sons frihet.
- Jag vet inget. - Säg allt du vet.
- Gå härifrån! - Håll käften!
Ut ur mitt hus! Jag vill inte ha dig här!
Du behöver göra det rätta.
Stick. Vem fan du tror du att du är?
Gör det rätta, Matt. Din mamma har mitt nummer.
PULSRÄKNARE
PIERRE BONNARD: SEINE VID VERNON
CHILDREN'S COTTAGE VÄLGÖRENHETSGALA IKVÄLL KL. 7
Förlåt att vi höll på så länge.
Det var fint att träffa dig, Jacob. Vi ses på tisdag igen.
Okej.
Han är en snäll kille. Han var fokuserad och...
Är allt som det ska?
- Jag... Förlåt. - Okej.
Oroa dig inte.
- Vi blir sena till hans lärare. - Självklart.
- Sköt om dig, okej? - Ja.
JÄRNHANDEL
LEONARD
Älskling?
Ja, skjut honom. Där.
Ja, skjut honom.
Vad sa jag om...
Förlåt.
Det här är Sarah från skolan.
Jaha. Hej.
Vi har träffats. När du kom till skolan.
- Javisst. Hur är det? - Bra, tack.
Trevligt att träffas.
Jag ville bara kolla vad du gör.
Var är mamma?
Jag vet inte, hon skulle träffa någon från jobbet.
Okej...
...ha så kul.
Just det. Förlåt.
Okej. Han till vänster.
Nej. Ja.
- Välkommen. - Tack.
Och en till mig.
God kväll. Kom in.
12:E VÄLGÖRENHETSGALAN
ANDY
Hej.
Ja, jag vet.
Cara bjöd ut mig på middag.
Det trodde jag också.
Jag vet inte.
Kanske kl. 20.00.
Okej, du med.
Sallad och pommes frites.
Du sa inte hur du ville ha dressingen,
så du får den på sidan.
- Tack. - Hoppas det smakar.
Ursäkta mig.
Förlåt. Ursäkta mig.
Använder du sockret?
Varsågod.
Är deras sallader goda?
Ja, faktiskt. Bättre än jag trodde.
Jag kanske ska prova en.
Det är lustigt. Jag kör förbi här jämt, men har aldrig gått in.
De är likadana allihop.
Jag gillar det.
Tack.
MANHATTAN BEACH
- Läser du Manhattan Beach? - Jag har precis börjat.
Jag läste den förra året i min bokklubb. Den är underbar.
Jag gillade inte hennes förra, så jag var skeptisk.
Men den är annorlunda.
Jag heter Laurie, förresten.
- Jeanine. Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag tar samma sallad, med dressingen på sidan.
Javisst. Pommes frites också?
Jag avstår. De är min svaghet.
Du får resten av mina om du vill. Jag ville bara ha några.
- Är du säker? - Javisst.
Ursäkta mig.
Skulle du vilja...
Visst.
Ville hon inte stanna på middag?
Hennes mamma ville att hon kom hem.
Hon verkar trevlig.
Ja. Men lite konstig.
Konstig?
Ja, konstnärstypen, du vet?
Många mobbar henne för det.
Det var snällt av henne att besöka dig.
Ja, vi textade, och hon frågade vad jag brukar göra,
och jag sa: "Inget särskilt."
Då sa hon att hon kunde komma förbi.
Jag tror att hon tycker synd om mig.
Hon kanske gillar dig.
Det är nog snarare så att hon känner sig skyldig, eller...
Vadå skyldig?
Hon berättade att Derek sagt saker om mig till henne
och hon kände sig taskig
för att hon hade trott honom.
Tror hon honom inte längre?
Jag antar inte, eftersom hon kom hit.
Han gillar henne sedan länge.
Vem, Derek?
Ja. Han är besatt av henne.
Jag tror att hon tror att han kanske gjorde det.
Vänta lite. Vad sa du nu?
Hon tror att han kanske gjorde det. Men hon sa det inte.
Hon sa att polisen har varit på skolan och pratat med honom.
- De frågade ut hans mamma också. - Det betyder inte att han är misstänkt.
Jag vet, men hon tror det.
Jag vet inte, hon kanske vill få mig att känna mig bättre.
Jag? Nej. Jag kan knappt rita en streckgubbe.
Jag bara älskade den.
Jag praktiserade i ett halvår på Musée d'Orsay i Paris.
Näckrosorna.
Jag vet att det är klichéaktigt att gilla impressionism,
men den är så känslomässig,
och det är...
Jag vet inte. Modigt är väl fel ord...
- Förstår du vad jag menar? - Jag tror det.
Förlåt, jag babblar på.
Det är ingen fara.
Jag såg en affisch häromdagen av en Bonnardmålning...
Laurie?
Ursäkta mig...
Min familj går igenom en svår period.
Något hemskt har hänt, och...
...vännerna jag brukar prata med...
...har tappat hoppet om oss.
Min man säger att jag inte ska bry mig, men han har inga vänner.
Inga riktiga.
Är inte det underligt? Jag har faktiskt aldrig tänkt på det.
Han har människor i sitt liv,
men ingen han står nära förutom mig.
Jag kanske gillade att jag var den enda.
Fast också med mig är han...
Förlåt, du...
Du ville ha det lugnt och läsa din bok.
Snälla.
Jag förstår. Ingen fara.
Du har väl hört om pojken som mördades i Newton.
Min son, han...
Jag vet.
Jag är ledsen,
men jag vill säga det utan att det känns obehagligt för dig.
Jag borde ha sagt det tidigare.
Du visste.
Ärligt talat så hoppades jag få tala med dig om fallet,
ifall du vill det.
Jag är författare.
Jag skriver en frilansartikel för Globes söndagsbilaga.
- Nej. - Laurie, jag menade inte...
Jag måste gå.
Sa du något som du inte vill ska komma ut?
Vad? Jag har inte...
Följde du efter mig hit?
Snälla. Låt mig förklara.
Hej. Hur var middagen?
Bra.
Jag har gjort framsteg idag med Patz.
Jag pratade med en kille som har haft med honom att göra.
Jag tror att han döljer något.
Är allt som det ska?
Jag är bara trött.
Jag tar ut soporna. Jag kommer upp strax.
Okej.
REGISTRERA DIG OCH SE FOTON OCH INLÄGG SKAPA KONTO - JAY KOBBS
ANVÄNDARNAMN - JAY_KOBBS
LADDA UPP PROFILBILD
VEDDY NICE
Hej.
Mamma och jag går och lägger oss. Det borde du också göra.
Okej. Godnatt.
Vad tittar du på?
Skateboardingmisstag.
Okej, komedi. Stanna inte uppe för länge.
Okej.
Det ger en känsla av normalitet, på sätt och vis.
Han har haft tjejer hemma förut,
men du förstår vad jag menar.
Så middagen var bra?
Bra, det gläder mig. Det förtjänar du.
SARAH GROHL - FÖLJ
FÖRFRÅGAN SKICKAD
JAY KOBBS HAR BEGÄRT ATT FÅ FÖLJA DIG - MEDGE/AVBÖJ
VEDDY NICE HIGH FIVE!
ÄR DET DU? LOL FÅR DU VARA HÄR?
JAG VILL HÖRA DINA LÅTAR
FÖLJER
Hej. Här är en ny låt jag har skrivit. Jag hoppas ni gillar den.
Håll min hand
Jag hör efter med Duffy igen imorgon.
Sarah sa till Jacob att hon sett polisen komma till skolan och fråga ut Derek.
Om vad?
Jag vet inte. Sarah tycks tro att han är misstänkt.
Derek?
Ja. Allt är möjligt.
Vad?
Det är vad alla säger om Jacob.
Det är därför vi inte kan lämna hans öde åt polisen och rätten.
Vi måste få svar för vår egen skull.
Är inte det Joannas jobb?
Joanna är en bra advokat, men jurister har begränsningar.
Inte jag. Inte nu längre.
Mitt enda jobb nu är att försöka skydda vår son.
Vad som än krävs.
"Ms Rouses föräldrar var fortsatt otröstliga,
när han dömdes till livstid utan möjlighet till villkorlig frigivning.
Med i rättssalen fanns William Barbers fru, Marianne,
och parets femårige son, Andrew.
Under rättegången vägrade svaranden att visa ånger av något slag.
'Om blickar kunde döda', kommenterade en jurymedlem senare."
Det måste ha varit skrämmande att växa upp med en sådan far.
Jag hade ingen kontakt med honom. Bara en gång efter domen.
Men ändå. Min far blev flintskallig i tjugoårsåldern.
Jag var rädd att tappa håret under hela tonåren.
Säger du att du inte var rädd...
...att det någonstans i dig fanns något av honom?
Tanken måste ha dykt upp vid viktiga tillfällen,
till exempel när du fick barn.
När du såg din lilla pojke växa upp,
och oroade dig över hans mest oskyldiga beteenden.
Du sökte hela tiden tecken på
att din fars blod rann i hans ådror.
Och plötsligt, hör och häpna, är han inblandad i ett våldsbrott.
Inget mindre än en knivskärning.
Din största skräck hade blivit verklighet.
Det är raka motsatsen.
När man lever med vad jag har levt med så länge...
...så ser man sitt barn från ett annat perspektiv.
Det var redan uppenbart.
Jag visste att Jacob inte var en mördare precis som jag inte var någon.
Säger du det, så.
Men det tog dig 14 år att komma fram till den slutsatsen.
Laurie, å andra sidan...
Laurie såg på det annorlunda, eller hur?
Det tar inte lång tid, försök bara att ligga stilla.
Kan jag vara nervös? Syns det i min hjärna?
Ingen fara. Vi kan inte läsa dina tankar.
Slappna av, bara.
Det tar en halvtimme, så vi kan vänta på mitt kontor.
Vi borde diskutera DNA-testet.
Jag har redan allt jag behöver från Jacob.
Andy, jag behöver ett från dig också.
Testar du för mördargenen?
Så enkelt är det inte.
Det är bara en fras som skapar förstasidor.
Med det sagt,
var det klokt av Joanna att vilja ha resultaten, ifall.
Jag förstår inte.
Om Jacob döms som skyldig, alltså om,
kan ni vilja presentera genetiska bevis som förmildrande omständighet.
Förmildrande omständighet?
- För att mildra straffet, va? - Precis.
Överlagt mord ger obligatoriskt livstid utan villkorlig frigivning.
Med mord av andra graden kan han få villkorlig efter 20 år.
Han skulle vara 35 och fortfarande ha livet kvar.
- Ja, det som är kvar. - Alltså, om. Bara ifall.
Vi borde nog prata om din far också.
Vad om honom?
Jag behöver ett prov från honom också.
Gör det. Han sitter i Northern-fängelset i Somers, Connecticut.
Jag vet, jag försökte besöka honom.
- Gjorde du? - Ja. Och det finns ett hinder.
- Vad? - Han vägrade göra testet.
Vad menar du?
Han sa att du måste be honom.
Jag?
- Han känner inte mig. - Han vill tydligen ändra på det.
Du skojar.
Andy, jag är ledsen, men vi behöver att han samarbetar...
Säg åt honom att dra åt helvete.
Förlåt.
Jag kan nog inte göra det.
Det kan du visst.
Han åker dit.
Du gör det för Jacobs skull.
Som du sa. Vad som än krävs.
Undertexter: Madeleine Person